::::::::::.. Tekstityksen tuottanut ..:::::::::: :::::::::::::.... SubFinland.org ....:::::::::::::
Suomennos: urponeiti, horge, janeski, Wolverine, wonde, Veeti73 ja nuniin
Oikoluku: nuniin
On vain yksi sana kuvaamaan mitä tapahtuu, ja se sana on -
paniikki. Se tietysti tuo mukanaan ajattelematonta, järjetöntä käytöstä.
Vuoden 1987 pörssiromahdus, Musta maanantai, toi mukanaan itsemurhia ja murhia, -
eikä tämä romahdus poikkea siitä.
Vain tunti sitten, kun pörssi avattiin, -
kahta Cava Holdingin osakasta ammuttiin yhtiön pääkonttorissa.
Vanhempi osakas, Laura Muller, kuoli.
Analyytikko, Albert Bernard, on kriittisessä tilassa.
Jeffrey Dosage, vanhempi osakas, oli toimistolla ampumisten aikaan ja on tällä hetkellä kadonnut.
Olen pahoillani, mutta meidän on lähdettävä, kultaseni.
Eikö äiti viekään minua kouluun?
Äiti ei voi hyvin. Laitahan lasit päähäsi.
Mennään.
- Isä, minne olemme menossa? - En tiedä.
Vittu.
Ajat liian lujaa.
- Isä, ajat liian... - Hiljaa!
Anteeksi.
- Hei, mene takaisin nauhan taakse. - Olen perhettä. Lucas Dosage.
Soititte minulle. Joku etsivä soitti.
- Asutko täällä? - En, veljeni asuu. Missä Jeff on?
- Ovatko tytöt kunnossa? Missä he ovat? - Odottakaa nyt tässä vain.
Luoja.
Jeffrey Dosage ilmeisesti ampui työtoverinsa, ennen kuin murhasi vaimonsa -
ja kidnappasi kolme- ja yksivuotiaat tyttärensä.
Kaikki on hyvin. Tule.
Olemmeko jo perillä?
Lasini menivät rikki.
- Mitä nyt? - Ei mitään.
- Kaikki hyvin, tule. - Siellä on joku. - Nyt!
Syty nyt.
Isä, ulkona on joku nainen.
Hänen jalkansa eivät kosketa maata.
- Miksi itket? - Koska olen surullinen.
- Miksi olet surullinen. - Tiedäthän, isät ja äidit...
He yrittävät oikein kovasti, mutta joskus asiat eivät vain tule kuntoon.
Tiedäthän, että rakastan sinua?
En näe mitään.
Mikä tuo on?
Katso, kulta. Tuolla...
Isä?
Katso, Lilly. Kirsikka.
VIISI VUOTTA MYÖHEMMIN
Burnsie, missä olette?
Teemme vielä toisen kierroksen sektorilla 1-7-12-33.
Sehän on se vuoristotie.
Bensa-asema... Tie Paulson Passille...
- Se on hyvä. - Vihaan tehdä näin.
- Tehdä mitä? - Viimeisin maksu ei tullut perille.
Tarkistan sen vielä. Älä huoli.
Hyvä on, hoidan sen ja palaan asiaan.
Luojan kiitos. Ihanaa!
- Oliko se Burnsie? - Jep.
Mitä hän tekee seuraavaksi? Aikooko hän etsiä sektorilta Kurja Alfa?
Arvaa kuka ei ole raskaana? Mikä sinua vaivaa?
Viimeisin maksu ei mennyt perille.
- Onko pankissa ongelma, vai... - Rahat ovat menneet.
- Valitsen vaihtoehdon B. - Se on oikea vastaus.
Kuulehan...
Kyse on veljestäsi. Jos haluat tuhlata kaikki rahasi heidän löytämiseen, se käy minulle.
On sekin halvempaa kuin terapia.
- Ja niin olen minäkin. - Mitä...
Täytyy mennä.
- Burnsie! - Mitä?
- Hei, Burnsie! - Jessus!
- Aiotko soittaa? - Odota vähän.
- Mutta lupasimme soittaa. - Ronny, ole hiljaa.
Vain pieni hetki.
Tässä, Bird. Haistahan tätä.
Haloo?
Kyllä.
Se on kirsikankivi.
Hei, Burnsie!
Burnsie, soittaisimmeko hänelle nyt?
- Heidät löydettiin. - Puhutko paskaa?
Tytöt löydettiin, elävänä.
- Tohtori Gerald Dreyfuss. Sinun täytyy olla Annabel. - Olenkin.
- Lucas. - Miten he voivat?
Saanen varoittaa teitä. Tämä ei ole helppoa.
Olemme hyvin onnekkaita, että Victoria oli kyllin vanha -
säilyttämään suuren osan sanastostaan. Mutta on vielä liian aikaista -
- määritellä kehittyykö tämä. - Entä toinen?
Se on eri juttu.
Hei, Victoria.
Sinäkö siinä, Lilly? Hei.
Ei, ei. Ei hätää.
En satuta sinua.
Ei hätää.
Toin jotain sinulle. Silmillesi.
Kun olit pieni tyttö, sinulla oli tällaiset. Muistatko?
Laitan vain... Ei hätää.
Laitan ne vain tähän.
Kaikki hyvin.
Niin sitä pitää.
Isi?
Ei kulta. En ole isäsi.
Olen isäsi veli. Muistatko Luke-sedän?
Isä?
- Kaikki hyvin. - Isä.
Kaikki hyvin.
Tohtori Gerald Dreyfuss, teidän armonne.
Tytöt ovat olleet hoidossani instituutissa -
- löytönsä jälkeen 87 päivää sitten. - Miten määrittelisitte heidän edistystään?
Vakaata, silmiinpistävän nopeaa. Saanko?
Teidän armonne, Victoria ja Lilly Dosage löydettiin surkeista oloista.
Eristettyinä, nälkiintyneinä. He pelkäsivät ja epäilivät -
kaikkea fyysistä kontaktia. Heidän emotionaalinen kasvunsa -
oli selvästi vaarantunut hylkäämisensä takia.
Selviytyäkseen sellaisesta äärimmäisestä eristyneisyydestä, -
tytöt loivat kuvitteellisen holhoojan.
Emohahmon, ruokkimaan heitä, laulamaan heille, suojelemaan heitä.
He kutsuivat häntä: "Mamaksi."
Victorialla ja Lillyllä on kuitenkin aito mahdollisuus normaaliin elämään.
Oikealla hoidolla, fyysisen tunteen kehityksellä ja paljolla -
tarvittavalla rakkaudella ja hellyydellä, he parantuvat.
Kiitos, tohtori Dreyfuss. Rouva Podolsky. Puhuisitteko oikeudelle.
Hyvää huomenta, teidän armonne. Jeffrey Dosage murhasi sisarentyttäreni.
Ja hylkäsi tyttärensä metsään. Nyt hänen veljensä teki tavattoman teon.
Lucas ei luovuttanut veljentyttäriensä suhteen. Hän teki sen tyttöjen takia, -
ei itsensä. Jos hänellä on vielä heidän paras etunsa sydämellään, -
hän tietää, ettei hänen palkkansa, eikä hänen pieni huoneistonsa -
sovi kahden lapsen kasvatukseen. Puhumattakaan -
- kahdesta lapsesta, joilla on hyvin erityiset tarpeet. - Montako lasta olet kasvattanut, Jean?
En niin montaa kuin sinä, Lucas.
Tietysti hän haluaa tytöt, Lucas. Asetu hänen asemaansa.
Hän ei voi pelkästään tulla ja ottaa heidät. He eivät ole hänen omiansa.
- En ole varma, onko tuo täysin reilua. - Sanonpa, mikä ei ole reilua.
Ei ole reilua, että hän saa ostaa veljentyttäreni.
- Onko se todella niin paha juttu? - Mitä?
Annabel soittaa bändissä. Sinä piirrät kuvia elääksesi.
Missä asut? Onko sinulla tilaa lapsille elämässäsi? Siis, oikeasti...
- Mitä sanot, Gerald? - Kun kyse on tyttöjen hyvinvoinnista, -
perhe-tuomioistuimen tuomari on melko velvoitettu toimimaan suosituksestani.
Juuri nyt, valehtelisin, jos en sanoisi sen olevan rouva Podolskyn etu.
Totuus on, etten halua heidän elävän toisella puolella maata, yhtään enempää kuin sinäkään.
Voimme auttaa toisiamme. Sinä haluat tytöt...
- Haluan jatkuvan pääsyn heidän puheilleen. - Mitä teemme?
Tätä taloa on käytetty tutkimuksiin. Siitä ei peritä vuokraa.
- Jos muutatte taloon, saatte tytöt. - Tämän on pakko olla pilaa.
Herra Dosage, onko veljenne yhä elossa?
Voi perkele.
- Kuule, Jean. - Ei.
- Haluan vain nähdä heidät. - Sinulla on vierailuoikeus. Kunnioitamme sitä.
Juuri nyt tarvitsemme tilaa. Meidän pitää selvitellä tätä vähän.
Tutustua.
- Sopiiko? - Anteeksi.
26. lokakuuta. Vaikka hän vaikuttaakin yhteistyöhaluiselta -
ja kielelliset kyvyt palautuvat nopeasti -
Victoria saattaa tukahduttaa muistojaan kokemuksistaan metsässä.
Hyvä on, Victoria. Onko sinun hyvä olla?
Tunnetko itsesi väsyneeksi?
Haluan, että kerrot minulle tarinan vielä kerran.
Voitko kertoa sen tarinan?
Kauan sitten, nainen pakeni surullisten ihmisten sairaalasta.
Hän otti vauvansa mukaan. Hän hyppäsi veteen.
Miten tiedät tuon tarinan, Victoria?
- Kertoiko Mama tuon sinulle? - Hän näytti sen. - Miten?
- Unessani. - Jatka vain, Victoria.
Etkö voi kertoa kenellekään olinpaikkaasi?
- En. - Tuo on tosi outoa.
Tytöille se on jännittävää.
- Hyvin valitettavaa. - Kaikki perheet ovat sekaisin.
Tämä on ihan täydellisen sekaisin.
Minä en ehtinyt edes aiheuttaa sitä, he olivat jo valmiiksi.
- Jätä hänet. - En voi.
Et ilmoittautunut tällaiseen.
- En voi tehdä sitä hänelle. - Neiti Tunteellisuus, -
- olet rockbändissä. - Olin rockbändissä.
Hei, tytöt.
Tulkaa tänne.
- Mama. - Älä kutsu minua Mamaksi. En ole äitinne. Voitte kutsua minua Annabeliksi.
Tai Annieksi, tai miksi sitten haluattekaan.
Voimme miettiä sitä yhdessä, vai mitä?
Handsome?
Vuosien 2008 ja 2012 välillä ei ole poliisiraportteja, -
jotka täsmäisivät potilaan kertomukseen.
Eikä Clifton Forgen lähellä ole yhtään psykiatrista sairaalaa.
- Missä lähin on? - Falls Churchissa, 30 kilometrin päässä.
Tässä on tiedot St. Kerchsin mielisairaalasta.
Se on 10 kilometriä pohjoiseen täältä.
Sinähän sanoit, ettei alueella ole mielisairaaloita.
Ei olekaan. St. Kerch suljettiin vuonna 1878.
Sivu 31. Potilas Edith Brennan.
- Annabel? - Niin?
- Handsome on ulkona. - Yritä tuoda se tänne.
Mutta se itkee.
Loistavaa.
Nuo lapset eivät ole valmiita tähän.
- Tiedän, että tämä on rankkaa, mutta se helpottuu. - En tiedä pystynkö tähän, Luke.
Rakastan sinua.
- Joku on täällä? - Mitä? Victoria, Lilly?
- Ei täällä ole ketään. - Minä näin.
- Rauhoitu, kulta. - Minä näin heidät.
Anna se vasara tänne. Käyn alakerrassa. Vahdi sinä tyttöjä.
Voi luoja.
Olen pahoillani, Annabel.
Hän reagoi hyvin testeihin. Kooma on todennäköisesti vain väliaikainen.
- Mitä nyt tapahtuu? - En taida ymmärtää.
- Miten tytöt pärjäävät ilman Lucasia... - Annabel, tytöt tarvitsevat sinua.
He tarvitsevat turvaa ja suojelua.
En ole valmis tähän. En pysty tähän yksinäni.
- Kerro mitä teen? - Tottele vain, muuten menetät huoltajuuden.
Lucas on onnekas jos näkee veljentyttäriään joka toisena kiitospäivänä.
Kaikki tarkistettu. Ovet ja ikkunat lukossa. Ei merkkejä tunkeilijasta, mitään ei ole viety.
Kuvittelin siis sen, vai? Selvä, kiitos, Bud.
- Rouva. - Richmondin parhaimmat.
No niin, vain te ja minä hetken.
En tiedä mitä mieltä siitä olette, mutta meillä ei ole vaihtoehtoja.
- Kuinka tämä kaikki on vaikuttanut heihin? - He puhuvat seinille.
- Mitä he sanovat? - Mama.
Mikä tämä on?
He tekivät sen.
He löysivät nuken mökistä, Victoria.
Kuka teki nuken?
Mama.
Onko nuken nimi Mama, vai tekikö Mama nuken?
- Mama teki nuken. - Kuka on Mama?
Oletko sinä Mama, Victoria?
Tässä tohtori Gerald Dreyfuss. Jätä viesti.
Tohtori Dreyfuss, tässä Louise Clifton Forgen arkistosta.
Löysin jotain, minkä haluatte nähdä.
Oletteko kunnossa?
Mikä on noin hauskaa?
- Hyvää yötä. - Ei!
Miten vaan.
Hyvä perse, Bruce.
Victoria, tule. Mama...
Tiedättekö paljonko kello on?
Ette varmaan. On myöhä. On todella myöhä.
Älä.
- Älä mitä? - Älä sulje kaappia.
Miksen? Mitä kaapissa on?
Ei mitään.
Selvä, on ollut pitkä päivä. Teidän pitäisi nukkua. Menkää sänkyyn.
Haluatteko, että jätän oven auki?
Hyvää yötä.
Kerro minulle siitä.
- Uskon jonkun käyvän heidän luonaan. - Kenen?
- En tiedä. - Uskot tuohon? - Kuulin hänet.
Hän lauloi heille tuutulaulua, tai jotain.
Kuulit hänet?
- Nimenomaan naisen? - Kyllä.
Kuulostiko se tältä?
Kyllä mutta se oli silti erilainen. Hänen äänensä oli matalampi.
Victoriassa on sivupersoonahäiriön merkit näkyvissä.
Uskon hänen ottavan Maman roolin. Kirjaimellisesti tulevan häneksi.
Se on hoidettavissa. Ajan kanssa ja kärsivällisyydellä.
- Olenko turvassa? - Mitä? Hän on 8-vuotias.
Älä nyt viitsi.
- Löysin toisen merkinnän sen naisen nimellä. - Edith Brennan? - Ei.
Tervetuloa käytävälle 17, tohtori. Kaikilla arkistoilla on omansa.
Löytötavaroita, joita ihmiset eivät halua löytää.
20 vuotta sitten, kun Clifton Forgen hautausmaa siirrettiin, -
omaiset eivät hakeneet kaikkia pienimpiä ja vanhimpia jäännöksiä.
Ne lähetettiin tänne arkistoitavaksi.
En ole uskonnollinen, mutta uskon ihmisen jäännöksille olevan paikan, -
eikä se ole valtion rakennuksen hyllyllä.
- Uskotko kummituksiin? - En voi sanoa uskovani.
Kun ruumis jätetään ulos, elementit kuihtuvat. Kuivuvat.
Vääntäen jäänteet epämuodostuneeksi, hädin tuskin ihmiseksi tunnistettavaksi.
Kummitus on muodoton tunne. Tuomittu toistamaan -
itseään yhä uudelleen, -
kunnes se korjaa vääryyden, joka tehtiin.
- Mikä tämä on? - Vääryys.
- Jeff? - Pelasta tyttöni...
Mene mökille...
- Hän sai kohtauksen. Pidä häntä aloillaan. 4mm loratsepaania. - 4mm loratsepaania.
- Onko kuumetta? - Ei kuumetta, tohtori.
Potkit minut sängystä, tarkistin tytöt. Sen verran muistan.
- Tiedän sen, että sinä veit minut. - Olen järjestänyt työni.
- Piirsit minulle kuvan. - Se on pesukarhu.
Kiitos. Minäkin piirsin teille jotain.
- Ole hyvä. Pidätkö siitä? - Kyllä.
Se on söpö. Millainen se oli? Oliko se tunneli, jonka päässä näkyi valoa?
Aivan, se oli hienoa. Seison valon luona.
Miten teillä on mennyt? Millaista on ollut yksinhuoltajaäitinä?
- Se oli mahtavaa. - Niinkö? - He ovat kauheita. He vihaavat minua. - Eivät he vihaa.
- Helppoa sinun on sanoa. Olet kuin mahtava setä. - Minä olen mahtava setä.
Mitä? Mitä nyt, Annie?
Parane pian, niin voit tulla kotiin ja siivota sotkut, jooko?
- Oletko varma siitä? - Kyllä.
Oletko kunnossa?
Mitä teet täällä? Anna minä autan.
- Mitä nyt? - En halua, että sinua sattuu.
Mitä tarkoitat?
Olen kunnossa. Ei minulle satu mitään.
- Et voi tehdä noin. - Miksi?
Hänestä tulee mustasukkainen.
Hei, odota!
Mikä sinulla on?
Hei, Jean.
- Miten voin auttaa? - Nyt on minun päiväni.
- Oletko varma, koska minusta se oli torstai. - Tänään on torstai.
- Pahoittelen tästä sotkusta. - Lapset sotkevat, niin se menee.
- Kuinka he voivat? - Hyvin. Haluatko kahvia?
Kyllä kiitos.
Voi hyvä Luoja. Mikä tuo on?
- Tiedän, he ovat villejä joskus. - Se ei ole syy.
Älä viitsi. Ne ovat kolhuja. Lapset saavat kolhuja.
- Tämä on mustelma. - Ei se ole mitään sellaista.
- Anna minulle heidät - Anteeksi? - Vain muutamaksi päiväksi, voisit vaikka, -
en tiedä, soittaa bändisi kanssa, käydä drinkillä kavereiden kanssa.
Jean, se olisi mahtavaa. Mutta tytöillä on omat suhteensa. Niin minullakin.
Mutta nyt sinun on parasta lähteä kotoani, ennen kuin annan sinulle selkään.
- Nähdään ihan pian, jooko? - Hei!
- Oletko käynyt täällä? - Anteeksi mitä?
- Oletko käynyt leikkimässä tyttöjen kanssa? - En tietenkään! Miksi niin?
Ei mitään.
Richmond. Lastensuojeluun.
Kenen puoleen pitäisi kääntyä, jos uskon, että siskontyttäriä pahoinpidellään?
Millaisia todisteita tarvitsisin, tarkalleen?
- Miten ihmeessä unohdit sen? - Pilailetko sinä?
Tiedät, että hän haluaa ottaa tytöt meiltä.
Olen väsynyt. Olen pahoillani. Unohdin, että tänään on hänen päivänsä.
Jeesus, Annie. Se on vain vierailu. Siinä ei ole paljon muistettavaa.
Annie, kuuntele. He ovat vain lapsia. Sinun vain täytyy...
Mitä? Rauhoittua? Ottaa rauhallisesti? Tiedät, etten voi tehdä niin. Tämä ei ole minun hommia.
- Tämä on sinun hommasi. - Tulen huomenna täältä, koita pärjätä siihen asti.
- Hyvä on. Nähdään mitä sitten käy. - Minä huolehdin heistä.
Ne tytöt ovat minulle tärkeimpiä maailmassa.
- Mahtavaa. - Annie, sinä...
Hyvä on, Victoria.
Oletko rauhassa ja rentoutunut?
Oletko väsynyt?
Haluaisin, että kerrot minulle Mamasta.
Asuiko hän kanssanne siellä?
Siellä järven rannalla.
Missä hän asui?
- Seinissä. - Missä hän on nyt?
- En tiedä. - Luulen, että tiedät.
Luulen, että tiedät missä hän on.
Missä hän on, Victoria?
Onko hän täällä? Tuliko hän kanssasi?
Avaa silmäsi, Victoria.
Katso tätä valokuvaa, onko tämä Mama?
- Onko tämä Mama, Victoria? - Mene pois!
- Kerro hänestä. - En! - Kerro!
- Mitä nyt? - Ei mitään. Ei yhtään mitään.
- Mitä tapahtui? - Täytyy mennä. Soitellaan.
3. marraskuuta. Seitsemäs istunto paljasti paljon.
Luulen löytäneeni portin, sisäänpääsyn, -
joka yhdistää Helvetian tähän taloon.
Teorialleni ei ole järkevää selitystä.
Se on silti ainoa keino astua toiseen todellisuuteen, -
joka antaa tieteen johtaa meidät tuntemamme tuolle puolen.
Väite yliluonnollisesta vaatii yliluonnollisen todistuksen.
En ole koskaan ollut näin lähellä tutkimusteni kohdetta.
Palaan Clifton Forgesta vastausten kanssa.
Ei!
Pysäyttäkää hänet!
Mikä on hätänä?
Mitä sängyn alla on?
Victoria?
Victoria... Tule... Mama.
Victoria jää.
Mama?
Missä, Mama?
Tiedän nimesi.
Tiedän, mitä haluat.
Lilly, oletko kunnossa?
Kuinka pääsit tänne?
Kusetatko minua? Ala tulla, hupsu.
Lopeta!
Kaikki kunnossa. Rauhoitu.
Mitä?
Pidätkö siitä?
Selvä.
Ovi on hyvä valinta, ikkuna huono. Joten jos haluamme ulos, mitä teemme?
- Käytämme rappusia? - Oikein. Lilly?
Käytämme portaita?
Loistavaa. Nyt aamiaiselle.
Luoja! Lilly, pelästytit minut kunnolla.
Annabel, aamiainen on valmiina!
Tulen kohta!
Lillyllä on nälkä!
Sinä ja tohtori Dreyfuss, tehän puhuitte...
Puhuitte paljon asioista, eikö?
Minä ja tohtori puhuimme myös.
Puhuimme Mamasta.
Tekin puhuitte hänestä tohtorin kanssa, vai mitä?
Missä Mama on?
Tohtori Gerald Dreyfussin vastaaja. Jätä viesti, ole hyvä.
Annabel tässä. Haluan puhua kanssasi. Soita kun saat tämän.
Kiitos ja kuulemiin.
Puhuin hänen kanssaan. Kaksi ja puoli tuntia sitten.
Varmasti olet. En vain ymmärrä tätä.
Pelkään, että tohtorille on tapahtunut jotain.
Oletko kunnossa?
Istu alas.
Liikettä! Vaatteet päälle.
Richmond. Haluan autovuokraamon numeron.
Niin.
Haluan, että kerrot taas sen tarinan.
- Voitko kertoa sen? - Kauan sitten, -
nainen pakeni surullisten ihmisten sairaalasta.
Hän otti vauvan mukaansa, ja hyppäsi veteen.
Mistä tiedät tuon tarinan? Kertoiko Mama sen?
- Hän näytti sen minulle. - Miten?
- Unessa. - Jatka.
Hän putosi veteen, mutta vauva ei pudonnut.
- Miksi? - En tiedä.
- Mitä vauvalle olisi voinut tapahtua? - En tiedä.
Eikö Mama näyttänyt?
Hän ei tiedä mitä hänen vauvalleen tapahtui.
Hän lähti metsään etsimään sitä.
Hän etsi hyvin kauan.
- Sitten? - Hän löysi meidät.
Miksi itket, Victoria?
Koska hän on surullinen.
Onko hän surullinen vai oletko sinä surullinen, Victoria?
Missä Mama on? Onko hän täällä?
- Voitko näyttää Maman? - Hän ei tule tänne.
- Miksi ei? - Koska hän tietää, että katsot.
Annabel tässä. Jätä viestisi äänimerkin jälkeen. Haista vittu.
Annabel.
- Hei, Victoria. - Oletko kunnossa? - Olen.
Hyvää yötä, Annabel.
Rakastan sinua.
Ei.
Lilly!
Älä katso häntä!
Hän on vihainen. Mene ylös.
Avaa ovi!
- Victoria, mitä tapahtuu? Oletko kunnossa? - Annabel.
- Se on Lilly! - Lilly?
Oletko kunnossa?
Mama, lopeta! Lupasit!
Jätä hänet rauhaan!
Annabel.
Jean-täti.
Oletko kunnossa?
Lilly.
Victoria.
Lucas tässä. Jätä viesti.
Lucas, hänellä on tytöt. Olen menossa Clifton Forteen.
Luke.
- Sain viestisi. - Mitä teet täällä?
- Missä tytöt on? - Hän nappasi heidät. - Mitä? - Näin hänet. Hän on oikea.
- Mitä tapahtuu? - Hän aikoo tappaa heidät. Mennään majalle. Hän oli täällä koko ajan.
- Tohtori Dreyfuss tiesi sen. - Voi luoja.
Jean.
He ovat jyrkänteellä.
Victoria. Lilly!
Ei!
- Ei! Lilly! - Mama! - Ei!
Mama!
Lilly!
Mama!
Lilly!
Mama ei!
Mama!
Pysy tässä.
Hyvästi, Annabel.
- Nuku, Annabel. - Victoria, Lilly.
Nuku, Annabel. Nuku.
Nuku...
Hyvästi, Mama.
Rakastan sinua.
Victoria, tule.
Victoria jää.
Tule. Lilly, Mama, Victoria.
Ei. Lilly, Mama.
Lilly!
- Victoria, ei. - Lilly!
- Ei. - Lilly!
Jumala, tuo hänet takaisin.
- Pyydän. - Lilly.
Lilly?
Vanhempien rakkautta osoitteessa SubFinland.org